Man skal ikke kjøpe sin egen bursdagsfrokost. Det er mot reglene.
Jeg avskyr bursdager, men elsker deg.
- Vil du ha? - Når jeg har dusjet.
Det var ikke det jeg mente.
Ikke det? Var det ikke det du mente? Gratulerer med dagen til meg!
- Sexy. - Jeg må virke profesjonell.
- Slapp av. Alle der elsker deg. - Jeg vet ikke om jeg klarer dette.
Alle sjefene har høgskoleutdannelse.
Jeg ville si at femten års erfaring er verd... ti høgskolegrader.
Ikke for disse folkene.
Men takk skal du ha.
- Støtt meg, abuela. - De trenger deg mer enn du dem.
Jeg skal være våken og holde øynene på ballen.
En sportsmetafor?
- Ta én kamp av gangen. - Hva om Weiskopf ikke liker meg?
Gi 110 %.
- Liker du: "En ære, Mr. Weiskopf"? - For mye ryggsleiking.
Ja. Ok.
- Jeg må få det til, Trey. - Hør her.
Den eneste som kan hindre deg, er du.
- Jeg er seint ute. - Ok.
Kjør på!
- Fin rumpe i den jeansen. - Igjen? Jeg er ikke et kjøttstykke!
- Greit. Men kjapt. - Ha det!
Ok. Ha det!
Det er en glede å vise hva vi har fått til hos Value Shop 151.
Gleden er på vår side. Dere selger dobbelt så mye som konkurrentene.
La meg få vise dere hvorfor. Nettbutikken vår.
Bestevennen min, Joan Volpentesta, sendte sønnen hit med mobiltelefon.
Han viste henne hvert eneste stykke mørbrad. Da slo det meg.
Direktestrømming. Interessant.
Kunder velger et bestemt stykke laks eller "den tredje sitronen bakfra".
Bestiller de før 12, leverer vi før 18. Vi utvider kundegrunnlaget.
Og overskuddet.
- Det var her alt begynte. - Mandagsmammaer?
- Det var Mayas idé. - Den tidligere nevnte Joan.
- Hallo. - Hallo, du.
Jeg er tobarnsmor, og jeg har en ubrukelig eksmann.
Jeg klaget til de andre mammaer.
- Maya foreslo ukentlige klagetreff. - En sosial klubb!
Den var for mandagsmammaer, eller pappaer, og så tok det av.
- Mener du kunder eller ansatte? - Begge deler.
Suzi da Vinci. Jeg kaller det Value Shop -terapi.
- Vi deler historier... - Ektemenn.
- Nei, du. Ikke min. - Hva kan jeg si?
Arthur er heldig som får deg som nestkommanderende.
Jeg lar dere få lære hverandre å kjenne bedre.
- Mr. Weiskopf, et minutt? - Du får to.
Takk. Jeg har forberedt meg i flere uker.
Det har du gjort kjempebra.
Jeg har brukt 15 år av livet på denne butikken.
Siden jeg ble NK for seks år siden, har salget økt i rekordfart.
Ikke for å være respektløs, men hva vet du om kundene her?
Jeg kan teambuilding.
Arthur gikk på Duke. Han er den beste mannen for jobben.
Nei, sir. Det er det jeg som er.
Hvilken høgskole har du studert på, kjære deg?
- Jeg har videregående. - Det respekterer jeg.
Men det er ikke uten grunn at vi stiller minstekrav.
- Hvilken grunn er det? - Vi verdsetter deg. Lojaliteten.
En skulle tro de ønsket noen fra salgsgulvet.
Du har en utrolig kjæreste som leter etter ring akkurat nå.
- Hva sa du? - Fanken!
- Hvorfor forteller du det? - Jeg sa jo "fanken". Ikke så rart.
- Dere har vært sammen i fem år. - Det handler ikke om...
- Han vil ha barn. - Er det ille?
Jeg vil ikke snakke om det nå.
Kan jeg si det på en pen måte? Nei, det går ikke, så:
Bli smelt på tjukken etter festen. Bruk gjesterommet.
- Hvilken fest? - Fanken!
- Hvilken fest? - Spill overrasket.
Ikke vær egoistisk. Ingen liker egoistiske jenter.
Overraskelse!
Å nei, du! Kom tilbake.
- Gi deg. - Hei!
Hei, dere! Kan dere roe dere? Skru ned musikken.
Jeg vil si et par ting om bursdagsbarnet.
- Mens jeg trente baseball -barn... - Å nei! Nei!
...spilte vi kamp på Pezzicola -banen.
Det er en unge som blir slått ut etter tredje strike.
Helt plutselig gjaller det fra tribunen.
En gal dame skjeller ut dommeren.
Jeg snur meg for å se denne galningen.
Og bang... Der var hun.
Vakker, skamløs og fullstendig lidenskapelig.
Og hvem det skulle være, en hver bedriftslederidiot...
...som ikke skjønner hvor fantastisk denne kvinnen er...
Kjæresten min, som de sier:
"Det er ikke slutt før det er slutt!"
Dilly!
- Kom, igjen. - Mener du det?
- Nå? - Ja, nå. Mens alle ser på.
- Du er vakker. - Du er heller ikke så verst.
Ok.
- Rydde på min egen fødselsdag. Fint. - Det er det ekte venner gjør.
- Jeg vil ha fest her hvert år. - Klapp igjen. Går det bra?
- Faen ta dem. - Ja, faen ta dem. Hvem da?
Dem! De utdannede folkene med sine elegante hjem.
De som gir barna navn etter frukt og bestiger Kilimanjaro.
- Ja. Faen ta dem! - Det er til å bli gal av!
Fordi du ikke studerte da du var 18, er du ikke kvalifisert som 40 -åring!
For det første... Hvem har sagt at livet er rettferdig?
Gudsønnen din skal studere ved Stanford med et Google -stipend.
Det veier vel opp litt? Maya, en tittel viser ikke hvem du er.
Sier du som ikke kan nevne sønnen uten å ta med Stanford.
- Det er sant. Ok. - Og det er bare rett og rimelig!
Det er fantastisk. Men jeg...
Jeg vet ikke. Jeg tenkte at nå...
- Jeg vet ikke. - Handler det egentlig om Sarah?
Ok. Når skal du tilgi deg selv for det? Alvorlig talt.
Kanskje jeg må slutte å dunke hodet i veggen?
Verden sier hvem man er. Kanskje på tide å tro det?
- Det er haugevis av andre jobber. - Kan du slutte å tjuvlytte?
Han har med kake, så jeg kan ikke bli sint.
Ett ønske for fødselsdagen din.
Ok.
Jeg ønsker at...
Jeg skulle ønske at livserfaring var sidestilt med å være boklærd.
- Det skulle jeg ønske. - Hei. Hei!
- Du gjorde ditt beste, ikke sant? - Ja.
Kom igjen, blås det ut. Vi vet at du ble blåst.
- Det er det folk sier. - Kan du bare tie?
Blås! Vi kan ikke bli her hele kvelden.
Jeg har alltid likt tanken bak runde bord.
Som gutt handlet favoritteventyrene mine om konger...
Ms. Davilla. Kan jeg få snakke med deg?
Jeg vet at du ønsket stillingen, og du fortjente den.
Selv om ideene dine var uforfinede, er de veldig gode.
- Hva er uforfinet? - Når du himler med øynene -
- banaliserer du teambuildingen, og det splitter oss.
Du er høyrehånden min. Vi sitter alle ved samme bord. Greit?
Som jeg sa: Jeg vil at vi skal se oss som riddere.
Hver med egen vishet og eget len.
Altså. Sir Vondell Jones.
Du skal være ridder av légume.
- Sir Alex Gibbian er kjøtt -markisen. - Hva faen er en légume?
Shaniqua Harris, du er ridder av kvinnehygiene.
I overgangsalderen.
- Jeg fortjener det visst. - Noen ringte. Et jobbintervju. F og C.
- Franklin og Clarke? - Ikke vet jeg.
De lager alt på rad sju, åtte og elleve.
- Jeg har ikke søkt der. - Ja vel. Husker du bursdagsønsket?
- Hva? Dilly? - Han har søkt jobber i ditt navn.
- Det har jeg ikke bedt om. - Ok.
Du kan skaffe deg baller eller leve hele livet med lord Køddsekk.
Om kundetjenesten kommer inn for å slåss, kan jeg lære dere fekting.
Maya Davilla. Det står under Maria Vargas, jeg ble ringt opp av...
Intervjuet er i 59. Etasje.
- Hei. Jeg heter... - Ms. Vargas. Ja, han venter deg.
Han?
- Ms. Vargas har kommet. - Hei!
- Anderson Clarke. - Som i Franklin og Clarke?
Farfar ville ha "Clarke og Franklin". Det er fortsatt ergerlig.
- Kom inn du, Maria. - Kall meg Maya.
Da kan du kalle meg Anderson.
Er du...? Jeg mener, du er leder for...?
- Jeg antok at HR -avdelingen... - CV -en din interesserer meg.
- Har du jobbet med salg? - I 15 år. Hvilken stilling er dette?
Jeg syns salgsavdelingen bør høres i produktutvikling.
- Helt enig. - Konkurransen blir stadig tøffere.
- Og forbrukere blir stadig mer våkne. - Å, ja.
- Bor du i byen? - Jeg ser etter en leilighet.
- Familie? - Bare jeg.
Jeg visste ikke at du satt i et møte.
Maya, dette er Zoe, en av direktørene våre.
- Maya jobber for Sam Weiskopf. - Indirekte.
- Hva snakker dere om? - Jeg ville ha Maya som konsulent.
- Ville du det? - Oi.
Da har du lang erfaring med produktutvikling.
Hun er nok orientert om virkningen av produktene våre. Eller hva, Maya?
Vil du at jeg skal...?
Ja vel.
Sånn umiddelbart... Regnskogfjell -sjampoen er ypperlig.
Selv om vi bare fører den vanlige. Barberkremen går virkelig unna.
- Men hudproduktene deres er... - Ja?
- Litt underlegen. - Kan du være mer presis?
Dere lanserte avokado -jojoba -serien i våres. Vi har bare solgt 1353 stk.
- Det er ca. 70 % under normen. - Bare "sånn umiddelbart"?
- Kan vi ta en prat? - Vent litt. Hvorfor solgte den ikke?
Ja... Den økologiske serien deres er ikke egentlig økologisk.
Tuller du?
Jeg vil ikke fornærme noen. Jeg vet at referansene mine ikke er typisk...
Det har du rett i, ja.
Eksamen fra Harvard. Med laud.
Filantrop, arbeidet for Fredskorpset. Og du må se Facebook -siden!
- Facebook -siden? - Facebook -siden min?
Jeg har trent for Kilimanjaro i flere måneder!
- Sier du det? - Nå, Zoe? Hva syns du?
Jeg tror jeg har sett nok.
- Takk for at du kom, Maya. - Ok... Selv takk.
Fanken!
- Hei! Huff. Hun ser ikke fornøyd ut. - Hun ser ikke fornøyd ut.
- Nei. - Likte de deg ikke?
De syntes jeg var veldig begavet. MBA og innsatsen i Fredskorpset.
- Fredskorpset? - Ja, det står jo der.
- På Facebook. - Du er jo ikke på Facebo...
Dilly!
Ikke rør deg!
Har du lagd en Facebook -side til Maya? Ikke ljug!
- Ja. - Ja vel. Det gikk jo lett.
- Det var ikke bare Facebook! - Jeg fortjener ros. Dette er kunst.
Du har en helt ny identitet. Eget nettsted.
Både sosial -og bedriftsdel.
- Hvorfor det, Dill? - Til fødselsdagen.
Du ville være elegant, sa du. Nå er du som Askepott.
Jeg ville bruke pornonavnet ditt, du bruker ikke ditt eget.
- Pornonavnet? - Første kjæledyr, første adresse.
- Mitt er "Fluffy Valley". - Du er helt ny.
Men det er deg og navnet ditt. Her er skolene, tidligere stillinger.
FBI kunnet ikke avslørt det. Så det er ekte.
- Men det er svada. - Ja, svada!
- Ut! - Greit. Jeg får ikke jobben uansett.
Neste gang jeg kommer med ønsker, så kakk meg i hodet.
- Bulbous Cockburn. - Hva?
- Pornonavnet mitt. - Ikke si Bulbous.
- Det er... - Tenk å banne for gudmoren din.
Ok! De som er for å gi klubben navnet "Morgenmastiserere", hånda opp.
- Høyt opp. - Det høres ut...
Det betyr å spise. "Mødre" er kjønnsdiskriminerende.
Du er litt dum, du.
Husk at du liksom skal være min høyre hånd.
Han bruker nok høyrehånda ofte...
- Hallo? - Mastisere? Jeg vet hva det betyr!
Ja.
Jeg... Takk!
Selvfølgelig. Det skal jeg!
- Hva er det? - Det var F og C.
- De vil hyre meg. - Jeg trodde stilken kastet deg ut!
Ja! Jeg disset hele hudproduktserien hennes.
Kanskje for å se om du er oppriktig!
Løgnen åpnet døra. Men det var du som fikk jobben, baby!
Kom igjen, da! Dette takler du!
- Det gjør du. - Ms. Davilla. Har du tid?
Hei, hvem er den beste? Du er den beste.
Kom igjen. Hvem er den beste? Våkn opp. Hvem er den beste?
- Er jeg den beste? - Du er den beste!
Unnskyld meg, Arthur.
Jeg har tenkt over alt du har sagt denne uka.
Fint!
- Jeg kan ikke være din høyre hånd. - Sier du opp?
- Lykke til. - Lykke til selv.
Ikke enkelt å få jobb for ei kvinne i din alder.
- Nei, dette ender ikke pent. - Nå får høre det.
Bare vent, du.
Bra, Blucas! Fin skru!
Fin rumpe.
- Hvem mener du? - Det vet du!
Ser bra ut. Dere når helt opp i år.
Fint om vi kommer til sluttspillet. Mange gode lag.
- Uten landets beste assistenttrener. - Jeg liker selvsikkerheten.
- Du liker rumpa mi, ja. - Jeg hadde tenkt å si "smilet ditt".
Jeg har kjempegode nyheter å fortelle deg.
- Full Moon? - Jeg skal bare bli ferdig her.
- Klokka åtte? - Supert.
- Tenk at du svarte ja! - Ja! Det går fortsatt rundt for meg.
Men du forteller vel sannheten?
Jo, jeg fikk jobben på litt uhederlig vis, men...
Men det jeg fikk til i det rommet... Dette takler jeg.
Ok. Jeg er glad på dine vegne, babe.
Kanskje du kan ta imot tilbudet. Si at vi trenger noen uker.
Så prøver vi å få barn. Dette kan bli veldig bra.
Trey, det kan jeg ikke.
Det er bare... ikke rett tid.
Tiden er visst aldri riktig. Ikke sant?
Vi har snakket om dette i tre år.
Jeg har alltid trodd... at det var det vi ville.
Jeg vil ha en familie, Maya. Jeg vil ha unger.
Og jeg vil det sammen med deg. Vi kan til og med adoptere.
Nei.
- Vi ønsker tydeligvis ikke det samme. - Trey.
Vi burde ikke fortsette.
Du ser ut som Mrs. Doubtfire.
- Jeg vil se bra ut, ikke sjuskete. - Da treffer du.
Det antrekket er kukkavvisende.
- Hva er det? - Ut.
Du sier stygge ting bestandig.
- Gå og puss de for... fine tennene. - Det er ikke et ord engang!
Hei, velg alt annet enn det der.
Og... tørk av deg det fjeset, frøken.
Greit, det. Jeg har iallfall advart deg.
- Kom igjen, jenter! - Ja!
- Nei! Nei. - Kom hit, Maya!
Nei!
Flytt deg.
Det gjorde vondt i puppen. Flytt deg.
Hvor skal du?
- Kom igjen! - Vi er ikke åttendeklassinger.
Så dere husker den festen?
- Hvor skal du? - Herregud! Det virker ikke lenger!
Gi på, Otto!
Kom igjen, kom igjen! Sånn, ja!
- Ms. Vargas? - Hallo.
Hei. Ariana Ng, midlertidig assistent.
- Du kan si Maya. - Ja, May'am... ma'am.
Bli med meg, du.
Der er du jo! Hei! Hildy Ostrander, UL -en din.
- Så hyggelig, Hildy. "UL"? - Utviklingsleder.
Ms. Ostrander kom til F og C fra Vasser via Pfizer.
Hun har ansvar for østkysten, er veldig singel...
Ikke prat så mye. Denne veien.
- Er dette kontoret mitt? - Ja.
- Oi! Dette er... - Vi skal fikse innredningen straks.
- Dette er... veldig bra. - Avbestill innredningen.
Nøkler til en av selskapets leiligheter.
- Ariana? - Ja?
- Jeg kan ikke... Hun har høydeskrekk. - Hvor lenge har du jobbet her?
- Tre måneder. - Seks år.
Fint. Jeg jobber ræva av meg, så all erfaring du har...
Fint. Vi begynner med morgenmøtet.
Utviklingsavdelingen har kick -off på kvartalssyklusen, perfekt timing.
- Hvilken syklus? - Det var herreprodukter.
De skiftet til hudpleie i siste øyeblikk.
- Du tuller. - Dette er ment konstruktivt:
Vi har aldri brukt konsulenter, så de vil prøve å rive deg i fillebiter.
Så beroligende.
- Det er Ron Ebsen, den andre UL -en. - Søt.
Det vet han. Han studerte dans før han ble økonom.
- Han kommer straks... Hold deg fast. - Dette er sikkert Maya. Ron Ebsen.
Jeg har bedt om konsulent lenge. Du gikk på Wharton?
- Ja, det gjorde jeg. Wharton. - Hadde du professor Gumpart?
- Ja visst. Han er kjempefin. - Hun.
- Ja. Ikke nå lenger. - Å. Jøss. Er du sikker?
- For hun og jeg har nemlig... Å gud! - God morgen, dere!
- Det er Zoe, vel? - Ja. Direktør for global hudpleie.
Hudpleie? Oi, sann.
Noen vet at vi skal erstatte hudkrem - serien med et økologisk alternativ.
- Den er jo naturlig allerede. - Tydeligvis ikke nok.
Før kvartalet er omme? Det er umulig.
- Ikke 100 % grønn, bare grønnere. - Det er latterlig.
Vill entusiasme. Jeg går ut fra at Zoe har fortalt nyheten.
- Han er gammel nok til å være... - Faren.
- Vil du overta? - Nei, bare presentere nykommeren.
Maya Vargas er en ytterst dyktig konsulent.
Hudpleieretningen er delvis inspirert av tilbakemeldingene hennes.
Sir, en kjempefin idé. Pågående. Den utfordringen takler vi.
Vi skal utveksle ideer, men det er fint å høre Mayas plan.
- Unnskyld? - Fortell hva hudpleieserien mangler.
Ok.
Med all respekt...
F og C ble slaktet da de påsto at Notralis var et nytt hårvekstmiddel.
Det var jo bare vanlig sjampo. Folk følge seg lurt.
- Så å gjenta mønsteret... - Det er ikke det samme.
Flaska kan ikke si "helt naturlig" og så liste opp kjemikalier.
Alle er godt innenfor retningslinjene.
Folk vil ikke "antakelig ikke" få kreft av hudkrem.
En ny serie er tre ganger så dyr som å bygge på en eksisterende.
- Dere! Vi er på samme side. Greit? - Kanskje vi ikke burde være det?
Hva om Ron og jeg baler med -
- å gjøre den nåværende serien mer økologisk og lønnsom?
Maya og Hildy kan lage noe nytt. Helgrønt. Innen fortjenestemarginen.
- Å gud... - Vil du konkurrere?
Greit. Dere har tre måneder på dere, og...
...måtte den beste kvinnen vinne.
- Det viktigste er å sikre oss Felix. - Hvem er Felix?
- Han utviklet Vital Eyes. - Elsker den!
F og Cs sjefkjemiker med øye både for markedet og kjemi. Vi trenger Felix.
- Fint. Kan vi få tak i ham? - Nei.
Walt Benjamin er Felix' assistent og en utrolig forsker.
Jeg trosser ikke Felix.
Alicia Zhou er nyansatt og har studert ved Cornell.
- Ja. - Supert!
- Takk. Det blir så spennende! - Nei da. Det var sarkastisk ment.
Skjønte dere ikke det?
Hva fanken? Sto denne fyren på Hildys liste?
Vi har vært gjennom lista. Dette er min idé.
Middagen er nesten klar. Nei! Kom tilbake, da!
Hei!
Så du har gått fra MIT til å utvikle kattemat?
- Kanskje jeg liker katter. - Eller har Felix forvist ham?
Kanskje Felix er en esel -panda?
- Han har slått seg sammen med Zoe. - Det har alle gjort.
- Ikke du. Er det på grunn av Felix? - Engelsk består av millioner av ord.
Men ingen beskriver presist ønsket om å banke ham med en stol.
Nå kan du banke panda -eselet.
- Jeg er med. - Hurra...
Herregud! Hva i helsike...?
Drit i ungen, jeg flytter inn hos deg. Han kan lære å bli jeger.
Dette er helt vilt! Alt er galskap.
Se her! Herregud, det er gavekort!
- Bergdorf Goodman? Hallo, elskling. - De er til produktundersøkelser.
De vil at man skal holde seg på høyden.
Herregud, se! Det er et kjøleskap!
- Hellige f -ord! Det er fullt! - Hellige hva?
Otto ble utvist fra skolen fordi han kalte læreren "ditte".
- Hva for noe? - Ei dum f...
Jeg bestreber meg på å statuere et godt eksempel. Madame...
- Lykke til. - Ja. Det trenger jeg. Skål.
Se så mange skuffer også.
- Har du hørt fra ham? - Hvem?
Å... Trey?
- Jeg vil egentlig ikke... - Hva vil du egentlig ikke?
Du vet hvordan det er. Folk har hørt dere har slått opp, han er såret...
Da sirkler haiene rundt.
- Det har bare gått ei uke. - Og så? Du sa ikke sannheten.
Skulle sannheten plutselig ordne alt?
Nei, du har rett. Det er bedre å bære på fortida som et kors.
Maya. Du var 17 år da du ga fra deg ungen.
Du var bare barnet selv.
Det var riktig gjort!
Kom igjen! Nå som jeg har sladret på Trey!
Nei. Gi deg, jeg vil ikke det.
- Jeg vet ikke hva jeg driver med. - Det skal jeg fortelle deg.
Du tar disse gavekortene, og så kler du deg opp.
Kjøp sånne flotte sko med rød såle.
Vet du hva? Som venn tar jeg vare på disse kortene for deg. Takk.
- Ikke prøv deg. - Jo. Du setter ikke pris på dem.
Ok. Jeg tar disse. Å, det er et sett. Jeg tar dem.
- Dette er spinnvilt! - Vis dem hva primadonnaer kan.
Nicole Jean... Én til deg. To til meg.
- Og... - Du kan ikke bruke alle!
Gavekort er som hester.
De må rides. Hardt.
Konsentrer deg nå. Vær så god.
- Jeg prøver denne. - Ikke kjøp den.
Ikke jeg. Det skal du. Takk!
Ok. Først må vi sette opp et mål for produktet.
Det må være 100 % økologisk.
Det må være lønnsomt. Det må fylle et hull i markedet.
- Det må ha en wow -faktor. - Hvorfor presser du deg mot døra?
- Det har du ikke noe med. - Hva vil folk ha?
- Å være unge. - Å være slanke.
- Å jobbe under bakken. - Å være elsket.
Flott! Vi trenger et produkt som får folk til -
- å føle seg unge, slanke, elsket og... underjordiske.
Det får vi til!
- Jøss! - Du skulle sett det store rommet.
Her er dag -og nattkremene. La Mer, Hauschka...
- Dove, TRESemmé, Supergoop... - Ariana? Ikke prat.
- Alt som er relevant. - Kvinner liker å være fuktige.
Myke. Myk hud.
Første trinn er å få en datapakke fra markedsundersøkerne -
- som viser bestselgerne i hver sektor.
- Hvorfor det? - Det er vanlig ved nylanseringer.
Vi må ut i butikkene.
Snakke med butikksjefene, se på omsetning og avkastningsgrad.
Skal vi finne hullet i markedet, så må vi... finne hullet.
Det tar mye tid, og vi har bare ti uker på oss.
- Der er dere! - For en overraskelse!
- Ser på konkurrentene? - Ja. Hva kan vi gjøre?
Disse to vet det. Jeg liker å plage de ansatte iblant.
- Kanskje du vil bli med til marinaen? - Marinaen?
Du var cox på Harvard. Du kan vise oss et knep eller to.
Klart!
- Dette er jeg drittdårlig på. - Bedre enn zipline -dritten.
- Jeg studerte for å slippe friluft. - Kutt ut, damer!
Dette kaller jeg teambuilding!
Zoe var roer på Princeton, men klarte aldri å slå dere på Harvard.
Vi får se om det er noe igjen av den gamle magien.
Klar ved årene!
- Klar ved årene! - Sitt opp!
- Skitten opp! - Visst faen.
- Full kraft med en gang? - Ja, selvfølgelig!
Sett i!
- Ro! - Full kraft!
- Fem! - Ro!
- Seks! - Ro!
- Sju! - Ro din båt!
Åtte!
- Ja! Heia, heia, heia! - Herregud! Jeg mistet olivenen.
- Unnskyld. - Nei, ikke ta den.
- De drar fra oss! - Faen ta, Zoe!
- Jeg har kontroll. - Dette klarer jeg!
- Det klarte jeg ikke! - Storslagent!
- Hvor skal jeg begynne? - Jeg vet om flere steder.
- Jeg hørte "trekk babord" annerledes. - Sier du det?
Trekk babord!
- Trekk bord! - Dekk bord?
- Riktig! - Retning?
Nei! Den andre retningen!
Se opp!
- Jeg må be om unnskyldning. - Jeg vil bare si én ting...
Det... var...
- Kjempegøy! - Mr. Clarke, sculleren...
Drittbåt. Nå har vi en grunn til å oppgradere! Vi ses i morgen, dere.
Jeg håper noen filmet det, for det var helt spinnvilt!
- Det ordnet seg, det. - Vi ses, Maya.
Først må vi jobbe for datteren, nå henne.
- Det er noe rart med henne. - Cox meg i ræva.
Faren din er noe for seg selv.
Konkurranseinnstilt til det absurde. Men derfor er han der han er.
- Du er urolig for ham. - For noen av avgjørelsene han tar.
- Etter at moren min gikk bort. - Så leit.
I løpet av seks år har han verken gått ut eller hatt ferie.
Men jeg har overtalt ham til å legge ut leiligheten for salg.
Han maser stadig om at jeg må leve utenom jobben.
Men han ser ikke at det gjelder ham også.
Han er jo pappa. Det er sånn de er.
Jeg mistet foreldrene mine som liten.
Bestemor oppdro meg til hun døde. Så ble jeg sosial kasteball.
Er det derfor du ikke har giftet deg og fått barn?
Noe sånt, ja.
Det var analysen. Det er en viktig dag i morgen.
Første prototyp. Hvordan går det med dere?
Vi er nær!
Veldig.
- Hva faen? Det lukter forferdelig! - Fordi det er 100 % økologisk.
Det du ba om.
Kan jeg stille deg spørsmål om den daglige hudpleien din? Greit.
Hei! Hva ser du etter i en solkrem?
Unnskyld, har du tid... Har du tid?
Som en kvinne som bruker all slags sminke, har du noen favoritter?
Hei, hei. Hei!
Det er kaldt. Så fint at du har så mye sminke som holder deg varm.
- Kjemikalene gjør lukten bedre. - Nei! Dem kan vi ikke bruke.
Hva må til for å få en bedre farge enn spygrønt?
Metoksycinnamat...
Enkelt forklart. Hvordan får vi det til uten kjemikalier?
- Vi må finne ingrediensene i naturen. - Fint! Let.
Har du tid, sir? Kom igjen, da!
Gud! Gikk det bra? Den kødden bare gikk!
Har du speil hjemme? Og bruker du dem før du går ut?
Oi! Så myk hud du har!
Hva slags fuktighetskrem bruker du?
- Studentregisteret. - Ja...
Hvordan får jeg bekreftet om noen virkelig har gått på Harvard?
- Har du navn og avgangsåret? - Ja. Maria Vargas, 1996.
Vargas... Ja visst. Hun fikk hederlig omtale. Hun sto til laud.
- Kødd! - Unnskyld?
Beklager. Vi blir så glade når vi klokker inn en stipendkandidat.
- Ok... Tusen takk. - Bare hyggelig.
- Å, se på det der! Så du det? - Fanken, altså!
Jeg sier det som venn, du er dårlig!
- Edward Taylors kontor. - Hei, jeg ville sjekke en referanse.
Han er borte til den 21. Jeg kan be ham ringe tilbake.
Jeg er kjempestolt over å få være sammen med dem!
Det var kjempekult!
- Hallo! Hva er dette? - Undersøkelser.
- Feltundersøkelser? - Nei.
Vi har sløst bort seks uker. Jeg bestilte dette fra dem nedenunder.
- Sånn jobber ikke vi. - Slik gjøres det.
- 120000 svar, men uten konsensus. - Nettopp. Folk er idioter.
De vet ikke hva de vil. De velger den fineste flaska og durer videre.
- Maya. Kan jeg få snakke med deg? - Ja.
Vi vil ha en ny kinesisk distributør.
Sjefen vil ut med Ron og meg. Han snakker ikke så godt engelsk.
Pappa tenkte at du kunne hjelpe oss.
- Ja vel. - Tolken er på bryllupsreise.
Den eneste vi har som behersker mandarin, er...
- Meg? - Ja.
- Greit. - Flott.
- Torsdag. - Ja.
- Herregud, du er så rævkjørt! - Det er ikke morsomt, Joan.
Jeg drepte nesten noen i regattaen! Og nå skal jeg myrde mandarin?
Nikk mye, da. Menn lytter ikke uansett.
Jeg mener alvor!
Jeg har en idé. Veterinæren vår er kjempegrei, og han kan mandarin.
- Hjelper det meg? - Lykkes dette, skylder du meg.
Jeg har ikke snakket språket på lenge, så uttalen er ujevn.
- Så dere forstår uroen vi har? - Det gjør vi.
Teamet vårt vil veldig gjerne gjøre deg kjent med prosessen vår.
Du kan kalle meg Philip. Har du reist i Kina?
Han spør om du har reist rundt i Kina. Du kan si...
Nei, så heldig har jeg ikke vært ennå.
- Du må komme på besøk. - Du sier: Wõ xiãng.
Jeg vil gjerne sjekke skrotum.
Kjenne etter om den er hoven.
De andre er utestengt. Din engelsk er sikkert bedre enn min mandarin.
Det er den antakelig.
Vi vil gjerne vise deg og kollegene dine rund hos oss.
Men etter avtaleinngåelsen for å beskytte hemmeligheter.
Så lenge Mr. Jiang undertegner taushetsløftet, går det sikkert fint.
Du vet kanskje ikke at det strir mot policyen. Det forstår nok Mr. Jiang.
Ron er så arrogant. Hva feiler det ham?
Analkjertlene hans må tømmes.
Jeg liker henne!
Og takk, Zoe. Jeg signerer gjerne før en omvisning hos dere.
- Takk. Det gikk veldig bra. - Ron virket ikke fornøyd.
Det er Ron som gjør at jeg avskyr jobben iblant.
Hvordan går det med prosjektet ditt?
Ærlig sagt? Det går langsomt. Jeg skulle holdt tett.
Ja. Helt økologisk er vanskelig. Jeg prøvde for noen år siden.
Jeg har fortsatt forskningsmateriale hjemme hos faren min.
Om du ikke har noe imot å hjelpe meg å lete, unngår du en del problemer.
Takk. Det ville vært til stor hjelp.
Det er det minste jeg kan gjøre siden du satte Ron i et dårlig lys. Ses.
- Pappa, jeg skal treffe Maya. - Det var derfor jeg spurte etter deg.
- Det høres alvorlig ut. - Kan du lukke døra, jenta mi?
Greit.
- Hei. - Hei.
- Når flytter han? - Neste måned.
Leiligheten min er så liten at jeg har en del ting her.
Så stor leiligheten er. Var det her du vokste opp?
Jeg har bodd her det meste av livet.
- Jøss. - Pappa samler på dem.
Er det moren din? Hun er vakker.
- Var hun blond? - Ja. Jeg er adoptert.
Vi henter forskningsmaterialet.
Beklager rotet. Pappa har spart alt. Da mener jeg alt.
Du store. Så søt du var.
Dette er alle de eldste tingene.
Den første gangen jeg ble klippet.
Den første tanna.
Det første babyteppet mitt. Etter den biologiske moren min.
Denne fulgte med.
Det står: "Hvor enn du er"...
..."vil jeg alltid elske deg."
Kjære Gud...
- Hvordan? - Pappa. Jeg er kjempesur på ham.
Jeg prøvde å finne deg lenge etter at mamma døde.
Men det var så mange blindspor. Så jeg liksom ga opp.
- Men det gjorde tydeligvis ikke han. - Det var et godt valg.
Jeg har alltid lurt på hvordan stemmen din var.
Å herregud!
Har du lett etter meg?
Adopsjonsbyrået rådet meg fra det.
De sa at du var hos en god familie, og at jeg skulle la det være.
Men hver gang jeg så ei lita jente, tenkte jeg...
- "Er det sånn Sarah ser ut nå?" - Kalte du meg Sarah?
Da ville jeg vært Sarah Rosalina de la Santa Cruz Davilla Vargas?
Du skjønner hvorfor jeg forkortet det.
Å...
Kan jeg spørre... Hva med faren min?
Jeg traff ham på en fest.
Vet han om meg?
Jeg fikk aldri vite etternavnet hans engang.
Men han var den peneste gutten jeg noensinne hadde sett.
- Var han det? - Og veldig god og snill.
Jeg var 16.
Og helt alene, og...
Men jeg visste at du måtte bæres fram. Det var jeg aldri i tvil om.
Jeg sluttet på skolen og jobbet, men ingen til å passe deg.
De skulle ta deg fra meg og plassere deg i systemet. Det måtte ikke skje.
Når man blir adoptert bort, kan man ikke annet enn å føle seg avvist.
"Er jeg god nok? Er det noe galt med meg?"
Nettopp.
Jeg ville gjort hva som helst for å beholde deg.
Vi ikke har kommet helt overens, men jeg beundrer deg virkelig.
Alt du har oppnådd.
Jeg vil bli som deg når jeg blir voksen.
Jeg fant forskningsmaterialet!
Går det bra med deg?
Jeg fjernet det beste, for jeg skal fortsatt ta rotta på deg.
Vi trenger ikke å fortelle folk på jobben om dette.
Enig.
Da drar vi, for jeg sulter i hjel!
Er det der du har vært? Fy til rakker'n!
- Vær så snill, bare bann. - Nei. Fortell. Hvordan er hun?
Det er så rart. I forrige uke var hun Nord -Korea.
Når jeg tenker på henne nå, må jeg bare smile.
- Så fint! - Hun vil bli kjent med meg.
- Å... Fanken. - Hun vil ta igjen tapt tid.
- Det er kjempebra. - Nei! Hun vil treffe vennene mine.
- Hva så? Det vil jeg gjerne. - Venner fra Harvard og Fredskorpset.
- Som ikke egentlig... Å, f -ordet. - Ja.
- Gud, det er så irriterende. - Hva da? Trynet ditt?
Tusen takk.
Jeg vil gjerne forklare alt dette.
- Du trenger ikke... - Å nei! Det må han.
Vi sa at Zoe hadde fyrigheten etter moren, men det er bare delvis sant.
Da Zoe begynte å lete etter deg, visste jeg ikke om det var så bra.
Og etter en stund ga du opp.
Og... noe sluknet hos deg.
Moren din ville sagt: "Gjør noe med det, Andy."
Derfor hadde jeg følerne ute.
Plutselig, som ved et mirakel, var du på nettet. Og imponerende!
Jeg visste ikke om du ville møtes og ville ikke at Zoe skulle avvises.
Derfor inviterte jeg til jobbintervju for å vurdere deg.
Du var fantastisk. Jeg ville ha ansatt deg uten denne forbindelsen.
Så kom Zoe inn. Da dere to stanget mot hverandre...
- Du manipulerte oss. - Ja... Kanskje.
- Men jeg foreslo ikke konkurransen. - Maya!
Er det ikke Maria Maya Vargas? For et sammentreff!
Hallo! Vi er på vei til sammenkomst for tidligere Norton -studenter.
- Wharton. - Norton... Wharton...
- Zoe og Anderson, mine venner fra... - Harvard.
- Vi var sammen i Fredskorpset. - Vi reddet hvaler.
Så du er Mayas lille jente? Hun har dine øyne.
- Er dere ikke seint ute? - Filantropien venter ikke.
- Alltid noe som skal reddes. - Ikke et sosialt treff?
For å gi ektefellene våre en grunn til å gå i smoking.
Før vi gir dem grunn til å ta dem av seg.
For et bilde... Det var hyggelig å treffe dere.
- I like måte. - Så hyggelig å treffe Mayas venner.
- Hun virker da hyggelig. Pen også! - Ja.
- Til forskjell fra surpompen din. - Ærlig talt, Joan! "Redde hvalene"?
Hun klarte det da vi øvde. Vi skulle hjelpe deg.
- Du kommer til bursdagen min? - Selvfølgelig.
- Dere skulle ha sagt fra. - Hun ville treffe vennene dine.
Unnskyld meg. Plutselig eksisterer vi ikke?
Hei. Ikke bland Facebook -greia med den du egentlig er.
Datteren min tror jeg er enestående.
Prøv å fortelle henne sannheten.
Du skjønner det ikke! Det ville tatt livet av henne!
- Kanskje når vi er bedre kjent. - Seinere. Du sa det samme til Trey.
- Det er skittent å si. - Beklager, hvis skitten passer...
Du aner ikke hvordan det har vært. Du aner ikke...
...hvor ofte jeg tenkte på henne hver dag.
"Går det bra med henne? Er hun lykkelig? Lever hun?"
Og du har rett. Jeg har funnet henne, og alt er bare rot!
Vet du hva? Jeg avskyr å ljuge!
Men jeg må være den hun tror jeg er, ellers...
...kan jeg miste henne igjen.
- Det ville jeg ikke overlevd. - Du opptrer som du ikke har noe valg.
Det har jeg ikke.
Det er trist at hun ikke får treffe den gamle Maya.
For hun var ganske så enestående.
- Takk. - Kom tilbake snart, da.
- Jeg var stamgjest der. - Når var det?
- Her satt vi. - Å!
Du sov eller ble ammet mens jeg prøvde å tenke ut neste trekk.
Var vi... hjemløse?
Det var en stund da vi ikke hadde et sted å bo, men...
Jeg prøvde.
Men...
Det gjør ikke noe.
Det var her jeg tok farvel med deg.
Kysset deg den siste gangen.
23. Desember.
Julen er ikke akkurat den beste tiden jeg vet om.
Kanskje vi burde få orden på det?
Ok, det går! Vi klarte det.
Det er nydelig!
Hei, dere hva skjer?
Vi... har gode nyheter.
- Og litt annet... - De gode først.
- Jeg har funnet hullet i markedet. - Frukt?
- Ikke hvilken frukt som helst. - Mandariner.
Ingen andre har det. Dataene viser 37 % salgsøkning -
- for kremer som inneholder sitrus.
- Men det koster. - Hva koster det?
Bare gi meg den!
Å lage tre helgrønne produkter med mandarinekstrakt -
- koster 13 % mer enn Zoe og Rons serie.
- Kan vi ikke redusere det? - Forandringer koster gjerne litt.
Vi skulle lage en mer lønnsom serie, ikke mindre!
Kanskje du kan be om mer tid?
- Da innrømmer vi at vi ikke kan det. - Det du sa vi kunne få til.
Alt jeg berører blir ødelagt.
Oi! Se hvem som er tilbake fra byen.
- Hva er i veien? - Har du fått fyken?
Ikke ennå.
- Ni ukers arbeid. - Du har ikke fortalt noe.
Alt skjer av en grunn. Du fant datteren din.
Som er lekker, forresten.
Takk for det dere gjorde. Det var litt ubehjelpelig, men fint.
Jeg skulle ønske at jeg ikke var så opptatt av fakta og regneark.
Jeg skulle vært fornøyd. Det er så mange produkter!
Ja, ikke sant? Øyestift, ansiktskrem.
Håndkrem, som hos oss blir kalt min sønns "ikke spør" - krem.
Om det bare var én ting som kunne skjære igjennom.
Én ting...
- Herregud... - Hva er det?
Dere er kjempefine! Jeg er så glad i dere.
Og jeg må gå.
- Ett produkt? - Ja, som erstatter alle tre.
Det koster mindre. La Hildy sjekke undersøkelsene.
Det var det som skapte alt rotet. Det føles riktig.
Vi lager ett produkt for alt. Forynger, solbeskyttelse, fukter.
Maya, SPF mot solstråling blir giftig for huden over natten.
Ingen naturlig solbeskyttelse som ikke er giftig?
- Nei! - Fanken! Julefesten.
- Kom, vi kan idémyldre etterpå. - Det kan ikke jeg.
- Hvorfor ikke? - Jeg er ikke invitert. Bare sjefer.
Du er følget mitt. Ariana også. Øverste etasje. Da blir hun glad.
Alt bra?
Jeg liker å holde på med kattemat. Dette er jeg ikke god på.
- Hvorfor forviste Felix deg? - Notralis -skandalen var hans idé.
Han ba meg skjule at vi solgte sjampo som hårvekstmiddel. Jeg nektet.
Du fikk beholde jobben mot å tie, men han forviste deg til Sibir.
- Hvorfor sluttet du ikke bare? - Det er det han vil.
- De grønne har kommet. - Hei!
- Du ser... fantastisk ut. - Takk. Du er kjempeflott selv.
- For en ring! - Bestemors. Det eneste jeg arvet.
Det eneste bestemor etterlot seg, var ei plante.
Jeg beholder diamantene.
For en kul gjeng. De to vakreste på ett brett.
Takk.
- Ja... - Jeg henter noe å drikke.
- Kan jeg få en dans? - Ja visst.
En whisky til. Trykket du feil i heisen?
Du skal ikke være her!
- Jeg er her med Maya. - Ja vel.
Nyt kvelden. Du er tilbake ved kattematen før du vet ordet av det.
Du er kjempefin. Tenk at du kom deg ut av heisen.
Ja, jeg... Jeg kastet opp i håndveska.
Ja vel, ja...
- Stoler du på meg? - Ja.
Hun hører ikke til her. Hun sluttet på høgskolen for å jobbe med meg.
Jeg burde tillatt det, men begge hadde det vondt, og...
Nå bør hun iallfall fortsette livet og vende tilbake til kunsthøgskolen.
Glemme gammel'n en stund.
- Har hun gått på kunsthøgskolen? - Du så jo leiligheten.
- Var det hennes portretter? - Ja.
Cynthia og jeg fleipet om hvem av oss hun hadde arvet talentet etter.
Dere har gjort en utrolig jobb med henne.
- Herregud! Er vi utendørs? - Alt går fint. Jeg passer på deg.
Jeg skal ta av bindet for øynene, og så skal du se rett på meg.
- Kan jeg få si noe? - Selvfølgelig.
Du trenger ikke å prøve sånn Titanic -dritt for å komme nær meg.
Greit. Det er bra, for jeg avskyr den filmen.
- Døren hun flyter på mot slutten... - Den er stor nok for dem begge.
- Kan vi ta denne samtalen inne? - Helt klart. Det er greit.
Da går vi inn igjen. Vi snur.
Sånn, ja!
Hill høvding! Gratulerer med Kina.
Middagen gikk visst bra. Så bra at Jiang vil ha en avtale.
- Etter omvisningen. - Det var...
Kan jeg få overta?
Jeg har undervurdert deg. Du er en mye større drittsekk enn jeg trodde.
Jaså? For jeg føler på meg at du også er det.
- Uansett. Vi fullførte prosjektet. - Det er umulig.
Er det det?
- Gratulerer. - Sammy Weiskopf!
- Se hva katten kom med. - Verdens nest verste pokerspiller.
- Du er verre. Slapp vaktene deg inn? - Jeg eier dem.
Jeg kan ha medvirket til det. Hallo, Sam.
Du husker sikkert Ms. Vargas fra tiden hos Value Shop.
Det kan jeg ikke si.
Jeg var lokal konsulent. Du har bygd opp et flott selskap, Mr. Weiskopf.
Er det flere som syns det er litt rart at...
Gud! Denne sangen er så fin!
Jeg vet hva du prøver. Det fungerer ikke.
Hva med deg, Ron?
Jeg kan også danse sånn.
- Jeg tror miljø betyr mer enn arv. - Hva mener du?
Drittsekker fødes ikke, de blir sånn.
- Jeg er fra en ekstremt lang kjede. - Sier du det?
Jeg tror at du har noe som er mindre enn hjernen din. Det er ikke egoet.
Samme hvordan du kom hit.
Når alle ser hvilken katastrofe du og produktet ditt er -
- kan jeg garantere at du er et fjernt minne.
- Hva sa du? - Du er en katastrofe.
Nettopp.
Hei! Bare så du vet det.
Jeg er litt kinky.
Vi burde ha et stoppord.
- Chase! Vi må gå. Nå! - Ok...
- Hvor skal vi? - Det var noe jeg skjønte på festen.
- Selv de største katastrofer gir håp. - Hvilken katastrofe?
- Hiroshima. - Hva?
Etter at vi slapp bomben, sjekket vi om strålingen hadde forsvunnet.
Det eneste som ikke var ødelagt, var ett tre. Løvene hadde vokst ut alt.
Innbyggerne bygde et tempel der. Soldatene tok skudd fra treet.
- En av dem var bestefaren min. - Hva slags tre var det?
Et tempeltre.
Da bestefar kom hjem, plantet han skuddet og ga bestemor treet.
- Og det tåler stråling! - Også kalt sola.
- Her. - Hva?
Innbrudd? Det er tempeltrær i Central Park.
Det er ikke samme type. Dessuten er det min plante.
Hei på deg, kamerat!
Hold opp.
Takk, abuela.
Neste stasjon er... Broadway.
Her har vi Maya. Det er fem dager igjen.
- Ser man godt etter, er det røyk. - Hold opp.
Fortell, Maya. Hva er det første du gjør når du blir forfremmet?
- Sparke den irriterende kjæresten. - Det tillater fagforeningen aldri.
Herregud! Hold opp!
Går du over til Ron?
Ikke fordi alle syns at du er sprø som vil skape noe nytt på tre uker.
Ron og jeg skal jobbe sammen den neste syklusen...
Ikke så mye prat.
- Det føltes godt! - Jeg hører deg fortsatt!
- Hvor lang tid tar det? - Det kan ta et helt liv.
Det ordner seg.
Jeg liker lukten, men det vil nok ingen andre gjøre.
Jeg prøver igjen.
Ikke jeg...
Nei.
Nada.
- Du er drittdårlig. - Hvorfor det?
Den gløder. Den gløder!
Hva vil det si?
Alt i orden her?
- Noe du trenger? - Du er ikke sur på grunn av Hildy?
- Fikk du ikke takkekortet? - Ses i morgen tidlig.
- Hva er det? - Fortell!
Hva er det? Ok, hva er det?
- Det går. - Å gud! Ja, ja, ja!
- Presentasjonen er i morgen. - Vi trenger en wow -faktor.
Og... jeg har en idé.
Vi ga to team hver sin utfordring.
Zoe skulle lage et noe mer økologisk alternativ til den gjeldende serien.
Maya skulle skape en helt ny. En helt grønn serie.
Zoe?
Dere ba oss om å tilpasse en økologisk produktserie.
Vel, vi har lagd to.
- Hudpleie... - Og sminke.
- Stemmer tallene? - Til minimal kost. 6% mer økologiske.
Vi anslår at vi kan øke prisen per enhet med 4%.
Vi kan øke årlig avkastning på hudpleieprodukter med 23 millioner.
Det er veldig imponerende. Maya, din tur.
Teamet mitt, Chase Horowitz, Ariana Ng og jeg -
- har valgt å tenkte utradisjonelt.
I tråd med den tankegangen vil vi flytte presentasjonen ut i friluft.
- Alt klart. - Jeg syns fortsatt ikke...
- Wow -faktor. - Ok.
Vi står under treet av en spesiell anledning.
Forbrukere ser stadig etter noe naturlig og ekte.
Men overveldes ofte av det store utvalget.
Ord som "lamslått", "forvirret" og "tvil" dukket opp i undersøkelsene.
Vi bruker én såpe til hele kroppen. Hvorfor deler vi inn ansiktet?
Så vi kan tjene mer penger?
F og C kan doble markedsandelen ved å gi folk det de vil ha og trenger.
Ett økologisk produkt som dekker alt.
Det produktet kommer fra et tempeltre ikke ulikt dette.
Alt -i -ett -tempeltrekrem. Vi kan øke prisen med 9 %.
Vi kan øke årlig avkastning på hudpleieprodukter med 63 millioner.
En revolusjonerende idé som vi tror virkelig kan ta av.
En ny æra innen hunpleie.
Et produkt som naturlig og varsomt kan få skjønnheten til å sveve høyt.
Wow!
- Kanskje de bare er svimeslått? - Spørsmål?
- Se hvem som har dukket opp. - Du skylder meg fem dollar.
- Nå? Gikk presentasjonen bra? - Hva er "bra"?
- Likte de den? - Til dyrebeskyttelsen kom.
- Tante M. - Dill! Du har kommet hjem!
- Hvordan går det på Stanford? - Ja, fortell.
Hvorfor kaste bort fire år på et papirstykke som sier hva jeg kan?
Unnskyld meg.
- Hun er sur. - Hun frykter du blir som jeg.
Hva mener du? Du er helt på topp nå.
Man kan ta få dårlige avgjørelser. Hopper du av nå, gir det deg ulemper.
Se hvem vi har her.
Hei!
- Jeg håpet å treffe deg. - Ja... du ser annerledes ut.
Er det så ille?
Dere! Jeg vil takke for at dere kom for å feire -
- den eneste julefødselsdagen som betyr noe.
- Kjære Jesus, du vet du er min. - Skål for meg.
- Kan vi ta en prat? - Ja.
Hør her...
- Det er noe jeg aldri har fortalt. - Datteren din? Joan fortalt det.
Alt snakket om familie... Jeg trodde det var meg du var nølende til.
Nei, jeg... skammet meg. Jeg bare...
Jeg trodde ikke at jeg fortjente å... få...
- Jeg burde ha sagt det. - Ja. Du lot meg elske en annen deg.
Et forhold bygd på en løgn overlever ikke.
Du har alltid vært god nok. Du var den eneste som tvilte på det.
Hallo?
Hva? Nå?
Hvorfor er du fortsatt her? Er alt i orden?
Det kunne ha ventet til mandag, men...
Da kunne jeg ikke si dette til deg personlig.
Og du hadde ikke hatt helgen på å forberede en tale.
- Tale? - Styret støtter produktet enstemmig.
Herregud! Selv etter alt det med fuglene?
Jeg har aldri sett ei due eksplodere før.
Gratulerer!
Bortsett fra gaven til ornitologisk forening -
- kommer du til å tjene store penger for selskapet. Det er bra for alle.
Du må presentere det.
Det blir strømmet på nettet. Business Weekly, Forbes, Fortune.
- Jøss! - Så er det enda noe.
- Vær så god. - Vi vil ikke ha deg som konsulent.
Vi vil at du skal jobbe for selskapet som fast ansatt.
- Fabelaktig arbeid i dag, Maya. - Takk.
Velkommen i familien!
- Vil du feire? - Ja!
Hva er det? Du burde vært i ekstase.
Det er jeg! Det har bare vært noen ville uker.
For oss begge to.
Du er litt av en fotograf.
Hvorfor sa du ikke at fotografiene var dine?
- Jeg har ikke rørt kameraer på lenge. - Savner du det?
Noen ganger. Men pappa trenger meg.
Pappaen din vil at du skal være lykkelig.
- Vil du fortsette utdannelsen? - Vi har nettopp funnet hverandre.
- Vi kan... - Det er i London.
Å.
Jøss.
- Jeg syns du skal gjøre det likevel. - Hvorfor det?
Fordi tiden er inne, Zoe.
- Hva tenker du på? - Ingenting, det er bare...
Noe ekskjæresten min sa i stad. Jeg traff ham i kveld.
Jeg visste ikke at du hadde en... Du har aldri snakket om ham.
Hvorfor ble det slutt?
- Jeg var ikke ærlig mot ham. - Hvorfor ikke det?
Jeg var vel redd.
Det er en grunn for alt. Ikke sant?
Skål for oss. For samarbeidet.
Vi bygger et selskap sammen med pappa. Vårt selskap.
- Zoe, det er en utrolig mulighet... - Jeg merker at noe holder deg igjen.
Men akkurat nå er jeg så takknemlig for å ha deg tilbake i livet.
Jeg tror det kan bli veldig bra for oss.
Vær så snill. Ikke forlat meg igjen.
Jeg trenger deg.
Ja? Ok. Sett ham over.
- Mr. Taylor. - Ja. Mr. Ebsen.
Beklager forsinket svar. Jeg har reist de siste ukene.
Jeg fikk beskjeden din. Jeg er litt i villrede.
Vi har aldri hatt noen Maria Vargas her.
- Er det sant? - Jeg har hørt med HR -avdelingen.
Når det gjelder Estée Lauder, har vedkommende aldri vært her.
Ok. Takk skal du ha.
- Hei... Hva var det du mente? - Hva jeg mente?
- Da du sa her om kvelden at... - Ja?
Da du sa at du er kinky.
Å, det. Det er bare noe jeg sier.
- Å. Ja vel... - Eller er det det?
Å jøss!
Normalt ville faren min åpnet, men av spesielle omstendigheter -
- tillater han for en gangs skyld andre å få et ord med i laget.
Med økende konkurranse og dalende lønnsomhet -
- trenger man nye perspektiver iblant.
- Det stemmer, pappa? - Når jeg får et ord med i laget.
Vi har engasjert en kvinne som har hatt framgang ikke ved å følge boka -
- men ved å stole på intuisjonen.
Hun er ikke redd for å si sannheten, selv om sannheten smerter.
Mine damer og herrer, Maya Vargas.
Takk, Zoe.
Anderson. Takk for at dere ga meg muligheten.
Noen får aldri en mulighet fordi de ikke har råd til utdannelse.
Eller de mangler en tittelen som åpner dører.
Du har rett, Zoe. Jeg er der jeg er fordi jeg ikke fryktet sannheten.
Selv om den smerter.
Og sannheten er...
Sannheten er...
Sannheten er en løgn.
I sju har jeg vært nestleder hos Value Shop i Ozone Park.
Herregud!
Jeg diktet opp CV -en min.
Jeg har ikke studert ved Wharton. Jeg besto ikke engang videregående.
- Hva? - Å fy søren!
- Jeg trodde det måtte til. - Der har vi deg.
Jeg trodde ingen ville se meg. For jeg trodde at jeg ikke var god nok.
Dere fikk en utgave av meg.
Men på godt og ondt må jeg være den jeg egentlig er.
Jeg er Maya Davilla fra Queens i New York.
Det er den jeg egentlig er.
Jeg er lei for det. Jeg burde ikke ha løyet.
Ikke for noen av dere.
Men dette produktet...
...er ingen løgn.
Det er fantastisk.
Chase og Ariana. Vær så god.
Hva er dette?
Var alt løgn?
- Zoe. - Det du sa om adopsjonsbyrået.
At du ikke skulle lete etter meg. Var det løgn?
- Selvfølgelig ikke! - Hvordan kan jeg stole på deg?
Det var derfor jeg prøvde å ringe deg i går kveld.
Jeg fikk det jeg ønsket. Den lille datteren min.
Men intet forhold som bygger på en løgn, kan...
Sprøyt! Da moren min døde, satte jeg livet på vent for å støtte pappa.
- Det gjør man for familien. - Jeg forlater deg ikke.
Jeg har ikke tenkt meg noe sted.
Men det har jeg.
Zoe!
Kjære Zoe. Jeg vet at mange tror på skjebnen.
Tro meg, til tider har jeg ønsket at jeg var blant dem.
Jeg tror vi skaper vår egen skjebne. At livet formes av en rekke valg.
En avgjørelse fører til den neste. Det gir stor glede eller stort savn.
Til sjuende og sist bestemmer vi selv. Vi skriver vår egen historie.
Jeg har tatt fantastisk dårlige valg i livet. Og to gode.
Ved siden av å føde deg, var den beste avgjørelsen å gi deg fra meg.
For du ville aldri blitt deg hvis det ikke var for foreldrene dine.
Og fordi du er akkurat den jeg vil bli når jeg blir voksen.
Du vil alltid være det beste som noensinne har skjedd meg.
Jeg er lei for at jeg rotet det til - igjen.
- Alt dette på ett år? - Det stemmer.
En landsdekkende tjeneste hvor folk kan kjøpe dagligvarer hjemmefra.
- Man trenger bare en e -postadresse. - Og 20 dollar.
En nettbutikk tilpasset hvert enkelt medlem.
Kundene kan ringe og velge bestemte kjøttstykker eller sitroner.
Gudsønnen min, Dilly, lagde appen mens han tok eksamen.
Han er her når han ikke er på Stanford. Et geni.
Dere sa at dere kunne få til noe bedre.
- Og vi sa at vi ville bli partner. - Han er vår lille engleinvestor.
Vi har fått obligasjonslån. En flott byttehandel.
Vi ser oss tilbake i livet og ønsker at vi hadde gjort ting annerledes.
Vi skulle ha tatt bedre valg. Ikke begått så mange feil.
Hei. Kan vi ta en prat?
Ja.
Jeg fikk det du la utenfor døra. Mener du alt dette?
Spør om hva som helst.
- Ok. Er du... - Ja!
- Du vet ikke hva jeg ville spørre om. - Uansett spørsmål er svaret ja.
Har du virkelig mistet datteren din igjen?
Ja.
Kommer du til å ljuge for meg igjen?
Ja.
- Men det var den siste gangen. - Morsomt...
Føler du deg klar til å stifte familie?
Du er familien min. Så ja...
- Unnskyld. Den har... gått i stykker. - Ok.
Sånn.
Sannheten er at det ikke er feilsteg som begrenser oss.
Det er det bare frykten som gjør.
Enda så uforutsigbar denne reisen har vært -
- er jeg glad for at den førte meg tilbake til deg.
Gratulerer. Faren din sa at du var tilbake.
- Velkommen hjem. - Takk.
Du er ferdig med studiene.
Hva nå?
Jeg vet ikke.
Tror du vi kan starte på nytt?
Jeg hadde tenkt å ta en løpetur.
Ok.
Vil du slå følge?
Ja.
Gjerne.
Veldig gjerne.
Det er like før jeg gråter!
Dere er skikkelige blaute!
Han sa "skikkelige". Framsteg!
- Ingen silkehansker denne gangen. - Ikke det? Greit, sett i gang!
Du våkner hver dag og får nye muligheter til å gjøre hva du vil.
Til å være den du vil være.
Den eneste som hindrer deg, er du selv.
Tekst: Johannes de Vries Medietext
Released by: PREMiERE www.nordicb.org